1934 Seoul, Korea En by under japansk okkupasjon
-Dette ser bra ut. -Jeg lengter hjem til Kina.
-Hva? Liker du ikke Korea? -Jo, men maten i Kina er bedre.
Bra.
-Det er det samme for meg. -Hallo!
Pass på manerene dine! Jeg er ikke koreansk.
Er du kinesisk?
Og dessuten veldig vakker. Veldig vakker!
Snart kommer vi japanere til å herske over Kina, kjære.
Hva med et lite kyss, jenta mi?
Dra til helvete! Kom!
Tekst: Jan Helge Hordnes www.btistudios.com
-Mester. -Bra.
Du er smart. Du bruker ikke rå styrke, men sparer på kreftene.
Mester.
Fan Wei, du er modig, men tåpelig.
Du bruker kraft på en sløsaktig og lite funksjonell måte.
Det ville gjøre deg godt å trene under Yu Ying en tid.
Ja, mester.
Jeg visste at jeg ikke kunne vinne med rå styrke, så jeg overrasket dem.
Jeg brukte bevegelsesenergien for å flykte.
Du er en smart og intuitiv fighter.
Jeg ba mennene om å angripe deg for å lære deg å innrømme nederlag.
Bevegelsene i hapkido kommer fra to berømte kinesiske kung-fu-stiler.
Den første er selvsagt taiji. Den andre er Qin Na Shou.
Dere har lært disse ferdighetene godt.
Men dere må lære smidighet. Følg meg.
Dere har trent intenst i Korea i fem år nå.
Jeg er meget imponert. Deres kinesiske arv er en styrke.
Dere drar nytte av deres forfedres erfaringer.
Det gjør dere raske og smarte, men dere kjempet mot japanerne.
Dere må dra, men først skal dere få svart belte av sjuende grad.
Dra tilbake til Kina, og start en hapkidoskole. Lær ut det dere kan.
Takk, mester.
Men dere tre mangler smidighet.
Formen deres er utmerket, men dere har begrensninger som kan forbedres.
Deres eldre klassekamerater demonstrerer.
Gi plass.
Yu Ying. Prøv, du.
Mester.
De bevegelsene dere har sett nå, har sine fordeler,-
-men fienden kan også være rask.
Reager etter det, og bruk de ferdighetene dere har lært her.
Dere har ofte sparret mot hverandre og kjenner hverandres steg.
Det gjør dere late.
Hvis dere møter noen med andre ferdigheter, blir dere beseiret.
Dere må tilpasse dere. Hold øynene på motstanderen deres.
Regn ut hvor han vil slå til, og visualiser det.
Se dere selv gå til motangrep.
La meg demonstrere, så ser dere hva jeg mener.
Dere fem. La oss kjempe.
-Nå kan du forsøke. -Mester.
Følg meg.
Tålmodighet. Tålmodighet er den vanskeligste ferdigheten å utvikle.
Det er selve kjernen i hapkido.
Det er også et utmerkende særtrekk hos kinesere.
Hapkido ble utviklet fra kinesisk kampsport og andre teknikker.
Det er særlig betydningsfullt for dere tre.
Når dere reiser tilbake til Kina og åpner en skole,-
-husk at dere ikke må kjempe mot andre skoler. Vær ydmyke.
Jeg vet at unge mennesker kan bære på mye stolthet.
Men selv rutinerte svømmere kan drukne.
Tenk på det. Bli aldri arrogant.
-Vær tålmodig. Forstår dere? -Ja, mester.
Jeg har tre drakter. Min kone har brodert ørnene på dem.
De er en gave.
-Vær stolte av det dere har oppnådd. -Jeg er veldig stolt, mester.
Mester, hva gjør vi hvis tålmodigheten vår tar slutt?
Korea er okkupert av Japan. Folket mitt tvinges til å leve som dyr.
Jeg utviklet hapkido på grunn av denne undertrykkelsen.
For å samle hengivne unge i kampen mot angriperne.
Derfor må vi unngå japanerne.
Vi må ligge lavt og ha tålmodighet!
Det har blitt åpenbart at de ikke nøyer seg med Mandsjuria.
De vil overta hele Kina og Asia.
Hvis ingen utfordrer dem, kommer de til å lykkes.
Mester.
Det høres ut som en umulig oppgave.
Hvis deres tålmodighet tar slutt, finner dere gode råd her.
Les den når tiden er inne. Dere vet når det er.
Yu Ying. Din eldre klassekamerat er lojal. Den yngre er ubetenksom.
-De forliter seg på deg. -Jeg lover å ta meg av dem.
Dette er symbolet for skolen vår.
Det vil beskytte dere.
Takk, mester.
Gå og pakk.
-Dere har en lang reise foran dere. -Ja.
Vent!
En ting til. Før dere åpner skolen,-
-besøk de andre skolene for å vise deres respekt.
Da drar vi.
Vent.
Det var det. Vet dere hvor dere skal?
Vent. Får jeg snakke med Fan Wei under fire øyne?
Ok.
Hør etter. Du må forsøke å være høfligere nå. Forstår du?
Ja visst. Se.
-Du er for vennlig. -Respekt er viktig for meg.
Du har definitivt vist respekt.
Hvis dere noensinne trenger vår hjelp,-
-ikke nøl med å snakke med meg, så skal vi hjelpe dere.
-Jeg ser fram til din veiledning. -I like måte.
Verden tilhører de unge. I det minste de vakre jentene!
Men Tsang Chou er et besynderlig sted på grunn av japanerne.
Se opp. De har en skole her kalt Svarte bjørn-skolen. De er brutale.
Men dere bør nok besøke dem også og vise dem deres respekt.
Da kommer alt til å gå mye smidigere for dere her.
-Takk for tiden din. Adjø. -Adjø.
-Takk, mester. -Takk. Kom tilbake når dere vil.
Takk. Adjø.
-Du skal forestille en fighter. -Jeg er en mann!
Din mester sa at du skal lære folk, ikke sant? Da, så. Vi tar et glass!
Her er det.
-Hei. Lenge siden sist. Det vanlige? -Nei, han er min gjest.
Vi tar biff, tofu, massevis av dumplings og vin.
Takk. Jeg er blakk.
Du hadde gjort det samme. Det er bare penger.
To.
Fire.
-Seks. -Sju. Nei!
Vær så god.
-Skål for helsen din. -Skål.
De gikk uten å betale igjen.
Hallo! Vent!
Dere har glemt å betale.
Ingen fare. Vi tar det på krita.
-Men dere skylder for mye! -Gir du oss ikke kreditt?
-Drittsekker! -Ta dem! Jeg kan ikke fordra dem.
-Hvor kommer de fra? -Svarte bjørn-skolen.
-Svarte bjørn-skolen? -Rektoren er en japansk bråkmaker.
-Vet myndighetene om det? -De er like redde som alle andre.
-Jeg er ikke redd. -Gjør det. Gjør det!
Bank dritten ut av dem for meg. Kom igjen!
Hsiao Hsiu?
God morgen.
-En halv flaske vin og peanøtter. -Gi henne vin.
-Hvordan er din fars reumatisme? -Som før. Han slutter ikke å drikke.
Hvem vil slutte å drikke? Det er det beste som fins!
Vin er herlig. Enda bedre sammen med kvinner!
-Hold opp! -Vær så god.
Hold opp! Forsvinn herfra! Ut!
-Våger du å bry deg? -Ta ham!
Kom.
Vent!
Dere kan ikke bare gå.
Hva vil du?
Hvis dere vil leve, må dere bukke tre ganger for meg.
Feil. Er du redd?
-Han er redd. -Jeg tok feil av deg. Du er en pyse!
Løp din vei!
Hvis en fighter ikke kan stå opp for seg selv, hvorfor være en?
Jeg kan ta dem alene.
Hold opp med å tafse!
Gutten er dyktig.
Jeg vil aldri mer se dere her.
Bare vent. Når vi kommer tilbake, ligger du tynt an.
-Jeg ser fram til det. -Du skal dø! Hva heter du?
Jeg kommer fra hapkidoskolen Ørnen. Fan Wei.
Vi stikker!
Du ga dem virkelig juling.
Gamle mann. Dette er for skadene.
Takk for lunsjen. Takk. Vent!
Hallo! Vinen din!
Ut.
Hapkidoskolen er åpnet igjen.
-Hva? Hvilken skole? -Hapkido.
-De har besøkt andre skoler. -Hva? Har de vært her?
Nei, ikke ennå. Men å slå ned deres elever er ikke å vise respekt.
-Jeg skal smadre skolen deres! -Vent.
Hvis vi ikke slår tilbake, taper vi ansiktet.
Nei. Først må vi finne ut hvordan det ligger an.
Hapkido brukes av koreanske opprørere. Jeg liker dem ikke.
-Det låter mistenkelig. -Kanskje de er her for å spionere.
Hvis det viser seg å stemme, eliminerer vi dem.
Vi bør finne ut mer om dem først.
-Ditt feige krek. -Vi spør dem ut når de hilser på.
Blokker.
En.
To.
Tre.
Fire.
-Føles det bedre? -Ja, mye bedre. Takk.
Seks.
Ta denne før sengetid, og kom tilbake i morgen.
Bra.
-Her. Dette er alt jeg... -Det trengs ikke. Du er skolens venn.
-Jeg setter pris på det. Takk. -Spark.
Igjen.
-Hva vil dere? -Kjenner du dem?
Ikke egentlig.
-Hvem er dere? -Han er syk.
-Veldig syk. -Denne veien.
Hva står på?
Jeg har en sykdom som bare hun kan helbrede.
Ja visst. Hva er det?
-Au, så vondt det gjør! -Hvor gjør det vondt?
-I håret! -I håret?
-Ja. Au! -Kan man ha vondt i håret?
De vil bare skape bråk.
-Au, det gjør så vondt! -Vi er spesialister på bein.
-Vi behandler ikke hår. -Og dere kaller dere leger?
-Kan dere ikke engang fikse hår? -Jeg kan det.
-Kan du helbrede min hårsyke? -Selvsagt. Med garantert resultat.
-Hvor gjør det vondt? -Det er... Her.
Det bør kurere deg en gang for alle. Jeg lærte det av en tannlege.
Gjør det fortsatt vondt?
Vi stikker!
Stopp!
Vil du slåss? Her står jeg.
Jeg vil slåss. Vi hadde ikke kommet hvis vi var redde.
-Dette er en misforståelse. -Misforståelse?
Leger skal hjelpe, ikke dra ut håret på folk.
-Jeg har aldri hørt om hårsyke. -Hva vet du, tjukken?
Hva vil dere?
Sett tilbake hvert eneste hårstrå du rev fra min venns hode. Forstår du?
La meg be om unnskyldning for oppførselen hans.
Min venn har lidd en urett. Unnskyldninger hjelper ikke.
Tålmodighet.
-La meg kompensere dere. -Det duger ikke.
Hva kan vi gjøre?
Hvis ikke du kan sette tilbake håret på hodet hans, kan dere ikke bli.
Dere kan ta skiltet deres og reise tilbake til deres egen by.
-Drittsekk! -Hei!
Dere kom hit for å lage bråk, ikke sant?
Du er ei smart jente.
-I så fall tar jeg meg av dere alle. -Vær så god.
Vi stikker! Kom!
Fan Wei, kjenner du dem?
-Jeg ga dem juling. -Du slåss alltid.
De nektet å betale, tafset og sloss. Hva skulle jeg ha gjort?
-Hvem er de? -Jeg vet ikke.
-De er fra Svarte bjørn-skolen. -Svarte bjørn-skolen?
Kjente du til dem? Har du besøkt dem?
-Nei. -Hvorfor ikke?
Fordi at det er en japansk skole.
Du burde vite bedre. Vi må vise respekt for andre.
-Hvorfor skal vi respektere dem? -Fan Wei!
Ikke vær sånn. Vi må prøve å unngå misforståelser. Det er viktig.
-Du bør gå og besøke dem. -Jeg er enig.
-Jeg blir med. -Nei. Gå til markedet.
-Ta det ned. -Ja visst.
-Hvem er ansvarlig her? -Hvem er dere?
-Vi er fra Svarte bjørn-skolen. -Min kollega gikk akkurat dit.
For et sammentreff. Dere sendte ham bort like før vi kom.
Hvorfor skulle jeg lyve? Dere får se når dere vender tilbake.
Nei!
Hvorfor skulle elever komme hit og lære av amatører som dere?
Vi lærer ut ekte hapkido.
Hapkido er en underlegen teknikk. Koreanerne er Japans slaver.
-Og hva er du? -Jeg?
Hovedinstruktør på Svarte bjørn. Kom og ta en ekte leksjon.
-Kom! -Vi ses.
Gi meg en kylling og litt fisk.
-Det blir 75 cent. -36 cent for kyllingen.
-Vi tar det på krita. -Krita?
-Er du døv? -Vent. Jeg kjenner dere ikke engang.
-Jeg er fra Svarte bjørn-skolen. -Det blåser jeg i. Ingen kreditt.
Jeg trenger pengene for å overleve.
Hallo! Han lurer meg. Han stjal fisk, og dyttet meg. Ta ham!
Kan noen hjelpe meg?
-Ta ham! -Hallo!
Ikke skad ham! Vær så snill! Ikke skad ham.
Usle krek!
Idioter. Selv en blind mann ville se at vi kommer fra Svarte bjørn.
Du skal få betale. Da husker du oss neste gang.
Hva vil han gjøre?
Hvor skal du?
Ikke gjør det. Jeg lover at vi aldri gjentar det.
Stopp! Jeg gir dere en sjanse til å komme dere vekk herfra.
Ta ham!
Dere er skadet. Vi kan behandle dere på skolen min.
-Hvilken skole? -Hapkidoskolen.
Hva er så fantastisk med det?
Jeg sa ikke at det er fantastisk. Det er trening og disiplin.
Hva betyr Korea for dere tre kinesere-
-som gjør at dere reiser til Korea og lærer hapkido?
Dere sprer deres tåpelige kampsport. Hvorfor?
De er fehunder!
Ta deres land. Deres kultur er lite interessant for meg.
Vi kinesere vil ha fred.
Akkurat som Korea. Derfor er de våre venner, liksom ditt folk.
-Japan har ingen venner som dere. -Da tar jeg farvel.
-Vil dere drepe meg? -Ikke spill uvitende.
-Jeg har vist vår aktelse. -Som vellykket avledningsmanøver. Se!
-Er de trette? -Dette er hapkidoskolens verk.
-Hvem? -Fan Wei.
Jeg skal undersøke saken. Hvis han gjorde det, skal han straffes.
-Det er ikke så enkelt. -Hva vil dere?
Hvis du kan gå herfra, er alt oppgjort.
Ikke bekymre deg. Vi er rettferdige. En mot en.
Beklager, men jeg vil ikke slåss.
Dere gir dere visst ikke.
Bær ham tilbake, og finn den som er ansvarlig for angrepet på markedet.
Det hadde aldri skjedd!
-Unnskyld. -Dette er en skandale!
Svelg dette.
-Kao Chang. -Kao Chang!
Nei! Jeg trenger deg her. Han er skadet. Hent legemidler.
Kao Chang?
Kao Chang!
Her.
-Hjelp meg til rommet mitt. -Ja visst. Jeg hjelper deg.
Det er best at dere går. Sårene deres trenger tid til å lege.
Hva skjedde?
De ga meg juling. Hele skolen kjempet mot meg.
Jeg hadde ikke en sjanse.
-Dette er min feil. -Jeg klandrer deg ikke.
En fighter skal forsvare de svake. Du handlet riktig.
De prøver å drive oss ut, men det skal de ikke få.
Vi må prøve å vende situasjonen og drive dem ut.
Hva skal vi gjøre? De kommer tilbake for å ta Fan Wei.
-Jeg... Jeg vil slåss mot dem! -Vent!
Du er alltid så halsstarrig. Du må være tålmodig.
-Jeg var ikke ute etter bråk. -Det er litt for sent for det nå.
Vi trenger en plan. Hva skal vi gjøre?
Åpne mesterens...brev.
Ja! Det hadde jeg glemt.
-Hva står det? -La meg få se.
Gi det til meg.
-Vi må åpenbart vise tålmodighet. -Hva betyr det? Gi dem Fan Wei?
For deres sikkerhet må jeg gå dit og be om unnskyldning.
Nei! Det hadde vært selvmord.
-Gjem deg. -Hva?
Det er den eneste måten. Ellers dreper de deg.
-Du må dra. -Skolen, da? Vi har elever.
Jeg fortsetter.
Hva driver dere med her?
Hvordan våger du å komme? De har rett til å lære. Hvorfor plager du dem?
-Ja visst. Alt unntatt hapkido. -Hvordan det?
Hapkido ble utviklet i Korea som nå tilhører Japan.
-Vi ser det ikke som kampsport her. -Dette er Kina, ikke Korea.
Du hører ikke etter. Alt koreansk tilhører Japan.
Dere har ikke tillatelse til å lære det bort.
Ut med dere. Ut!
Tror du at du kan forsvare dem alle på egen hånd?
Nei. Jeg ber dem om å gå.
Flink jente. Nå er du fornuftig.
Men husk at du bare har to dager igjen til å gi oss Fan Wei.
Dette er det tryggeste stedet jeg vet. Hit kommer aldri noen.
Bli her en stund.
Helsike!
-Iblant må man lide. -Det er ikke verdig å gjemme seg.
Men jeg må minnes hva mesteren sa om tålmodighet.
Det ordner seg. Tøyle humøret ditt. Jeg går og henter mat og vin.
Ikke gå noe sted.
Jeg venter her som den ryggradsløse feigingen jeg er.
Vent. Gå til skolen og hils Yu Ying at jeg er her.
Hør om japanerne har skapt flere problemer.
Ja visst.
-Takk. Vet mesteren din om dette? -Ja.
Han vil hjelpe. Det er vanskelig med japanerne. Så mye står på spill.
Be Fan Wei om å være tålmodig. Det er vanskelig for ham.
Hils at jeg har skrevet til mesteren vår.
Ta dette og kjøp mat til ham.
Ja visst. Adjø.
Vent. Si at jeg kommer innom ham i kveld.
Å gjemme seg er ingen løsning. Vi bør gjøre noe.
Problemer løser ikke seg selv.
Kanskje jeg kan gå og be dem om unnskyldning.
Kanskje. Hvis de lar Fan Wei være, kan vi gå med på det meste.
Men vær ekstremt forsiktig. De er urimelige, så ikke argumenter.
Ikke noe problem.
-Hei. 50 dumplinger og litt vin. -Spiser du ikke her?
Ta med, takk.
-Har du vunnet penger? -Nei. Det er til en annen.
Hvem?
Han som banket opp de mennene.
Han er en helt. Hvis han kommer hit, spiser han gratis.
-Han kan ikke. Han gjemmer seg. -Hvorfor?
Han forsvarte folk på markedet og drepte tre Svarte bjørner.
Det er derfor...at han gjemmer seg.
Her.
Hva slags mann hadde jeg vært hvis jeg tok pengene? 50 dumplinger. Fort!
Og vin.
-Det lønner seg å kjenne en helt. -Unnskyld.
-Jeg har lett etter deg. -Hva trenger du?
-Jeg vil lære hapkido. -Hvorfor det?
Har du ikke hørt det? En mann drepte tre japanere med hapkido på markedet.
Nå vil alle lære det. Ta meg med til skolen deres.
-Galning! Ikke snakk om det så høyt. -Hvorfor? Er hapkido populært nå?
Kom hit! Hør etter.
-Kan jeg besøke ham? -Ikke tale om.
-Unnskyld. Maten din og vinen. -Takk. Takk.
Dumme kvinne. Dine unnskyldninger betyr ingenting. Gi ham til oss!
-Fortell hva dere vil. -Gi oss morderen!
-Dere banket opp min venn, Kao Chang. -Han var vel ikke god nok.
Dere har bare lært hapkidoens overfladiske ferdigheter,-
-men åpner en skole og stjeler elever. Dere tre gjør meg kvalm!
-Hvor mange år har du trent? -Fem. Sjuende grad.
Bra. La oss se hva du kan. Hvis du slår meg, beholder dere skolen.
Nei takk. Jeg kom hit for å be om unnskyldning, ikke yppe til bråk.
Jaså? Er du feig?
Er du for redd?
Etter det jeg kan se, er du ingen kamp for meg, jenta mi.
Kanskje du kan bli min elskerinne isteden.
Du er klok som ikke vil slåss mot min venn.
Men jeg vil vite hva som er så bra med hapkido.
-Kom hit. -Ja.
-Har du studert hapkido? -Ja. Femte grad.
Han er hapkidoelev.
-Han skal møte meg, på dine vegne. -Ja.
-Fantastisk! Fantastisk! -Kjempebra jobbet! Fantastisk!
Takk for at du lærte meg en lekse.
Ditt rykte er vel fortjent. Hapkido er underlegent.
Som du ser, er hapkido en barnelek.
-Hvor lærte du hapkido? -I Korea.
-Er du japaner? -Nei, koreaner.
-Så hva gjør du her? -Korea tilhører Japan.
Får jeg ikke være en god japansk borger?
Kjenner du igjen dette?
Dette er ikke Korea. Hvordan kan en metallstav hjelpe deg?
Jeg vil gjenopprette vårt rykte med den.
Vent.
La henne gå.
-Hvorfor lar du henne gå? -Hun er faktisk ekstremt god.
Det hadde vært en god idé å slå sammen skolene våre.
-Besøkte du skolen? -Ja.
Du skal fortsette å holde deg gjemt. Yu Ying har skrevet til deres mester.
-De ga meg dette. -Behold det. Snart...
-Jeg... -Ikke prøv engang.
Idioter. Dere synes at dere er så gode. Slåss mot meg!
Fu Tzu? Fu Tzu!
-Kom igjen. -Ja!
Hapkido er ganske søtt.
Hapkido. Jeg tror at vi kaller det Hap-dritt-do.
Kom.
Fu Tzu.
Fan Wei!
Jeg tror ikke at de kommer.
Vi kunne ha hjulpet til. Vi har alltid holdt oss for oss selv.
Ingen klandrer dere. Alle trues av Svarte bjørn-skolen.
De sier at hapkido vekker opprør. Visste du det?
-Hvem sier det? -Det er sant. Jeg fikk et brev.
-Hvorfor er alle så redde? -Ikke rart at Japan overtar.
Ja.
Vi må forenes. Vi må beskytte oss selv. Det er åpenbart.
Ved å besøke vår hapkidoskole, har dere risikert deres skoler og liv.
-Det er jeg ytterst takknemlig for. -Du trenger ikke å takke.
Dette berører alle kampsportskoler.
Hvis de kan gjøre dette mot dere, kan de gjøre det mot oss alle, så...
Så fint. Alle skolene holder møte. Uten oss!
Si meg.
-Hvem snakket dere om? Oss? -Det angår deg ikke. Dra til helvete!
Da går jeg rett på sak.
Jeg vil bare fortelle at vår mester vil ta seg av hapkidoskolen.
Skiltet sier at skolen nå er en Svarta bjørn-skole.
De passer ikke sammen. Gå herfra.
Rolig. Det er for deres eget beste.
Når hapkido havner under Svarte bjørn, blir dere en del av-
-Svarte bjørn-familien.
Dere kan ta imot elever igjen. Det låter vel fristende?
Fra en slanges munn låter det som gift.
Hvis det er bråk dere vil ha, så kan dere få det.
Men når sjefen har bestemt seg, er det umulig å få ham til noe annet.
Hans beslutninger er alltid endelige.
Du. Skiltet.
Det er deres.
Hvem vil plukke det opp?
Nå?
Hvis noen misliker det, kommer dere til å ende som den tjukkasen.
Helsike!
De har gått for langt. De har gått over grensa!
-Hvordan kunne dere bare stå der? -Hva kan vi gjøre mot japanere?
Dette er en vanskelig situasjon, ikke bare for hapkidoskolen.
-Vi må ta oss av avskummet. -Sammen!
Nei. Dette angår hapkido. Vennligst ikke bland dere inn. Dere må gå.
Jeg kan håndtere dem.
-Er det henne? -Jeg vil snakke med lederen deres.
-Han har reist bort. Hva vil du? -Jeg har noe som tilhører ham.
-Gi det til meg. Det går bra. -Er du sikker på det?
Absolutt. Han er nummer to her.
Bra. Ta det!
Jeg ville treffe lederen deres, ikke en av dere.
Jeg advarer dere. La meg gå.
Du er ikke i posisjon til å true noen. Nå dør du! Angrip!
Stopp!
Vær så snill, frøken. Jeg er ikke japaner som denne mannen.
Jeg ber deg. Vis barmhjertighet.
Be Feng Tien om ikke å gå for langt. Vi lar oss ikke skremme.
La ham bli en påminnelse om det.
-Yu Ying. -Skolen er ødelagt. Jeg gjorde det!
-Det kommer de aldri til å glemme. -Det er best at vi gjemmer oss.
-Og hvis mesteren kommer? -Hsiao Hsiu kan formidle kontakt.
Kom!
Finn dem!
Ikke noe.
De er ikke her.
-Slå i stykker stedet! -Ja!
De skal ikke slippe unna. Chan.
-Bli her med noen menn. -Jeg? Hvorfor?
Kanskje de vender tilbake.
Men...
Hva...?
-Er du redd for ei jente? -Nei! Absolutt ikke!
Vi klarer oss. Vi er på et trygt sted nå.
-Her leter de aldri. -Har du sett Hsiao Hsiu?
Jeg ba henne om å vente på mesteren.
Det er noen der!
-Ser du noen? -Nei, ingen.
-Nei. -Her er det ingen.
-Så dere noen? -Nei, det er ingen her.
Rart.
-Jeg lurer på om han kommer. -Jeg vil uansett kjempe mot dem.
Men hvordan kan vi vinne? Det er for mange av dem.
Vi tar ikke alle på en gang.
Splitt og hersk. Da har vi en sjanse.
-Ja? -Det er jeg!
-Hva er det, Hsiao Hsiu? -Det er noen på skolen.
-Hvem? -Forræderen Chang venter på dere.
-Vent her. Jeg går til skolen. -Vær forsiktig.
Kom.
Det er deg.
Ta henne!
Lukk døra.
Vær så snill!
-Vis barmhjertighet! -Ditt krek. Du fortjener det ikke.
Du fortjener å dø!
Vær så snill, ikke drep meg.
-Yu Ying. -Kom.
-Det ordner seg. Åpne. -Er du sikker?
-Hvem der? -En venn.
Det er du!
-Velkommen. -Takk.
Kao Chang?
Han er skadet og gjemmer seg. Det var den eneste måten.
Hsiao Hsiu. Hils Kao Chang at vi har fått hjelp.
-Hvem gjorde dette? -Japanerne.
Kina er visst akkurat som Korea nå.
Hvordan har mesteren vår det?
Våre opprørsplaner ble avslørt.
Vi måtte flykte. Fort. Eller dø.
Hva skjedde?
Han ble tatt til fange av japanerne.
Vi kan ikke la dem behandle oss sånn lenger.
Vi skal rense ut avskummet!
Hva vil dere?
-Hvorfor angripe en skadet mann? -Hold kjeft og flytt deg. Gå!
Finn Yu Ying.
Ta ham!
Kom.
-Hvem er han? -Han kommer fra skolen min.
Han er min venn og klassekamerat.
Det forklarer ikke hva han gjør her. Hva skal dette bety?
Hold kjeft! Det er over for deg. Du skal betale for alt du har gjort.
Hold kjeft selv! Jeg er så lei av din sutrende stemme.
Du er en patetisk liten mann.
Du vendte deg mot ditt eget folk og stilte deg på japanernes side.
-Eier du ikke hjerte? -Ta dem!
Vent! Han er min. Jeg vil hevne min venns død.
-Er du skadet? -Jeg klarer meg.
Vi går.